Tipus | grup ètnic històric ![]() |
---|---|
Llengua | hurrita ![]() |
Els hurrites eren un poble de l'Orient Mitjà on apareixen a finals del tercer mil·lenni aC, procedents segons alguns estudiosos, de les zones dels rius Araxes i Kura a la vora del Caucas. Es van instal·lar propers al riu Khabur, al nord de Mesopotàmia. El terme "hurrita" s'aplicava a un conjunt divers de grups ètnics dels que no se'n pot determinar la seva pàtria original.
Es pensa que el poble hurrita cap l'any 1700 aC i no més tard del 1600 aC va ser dominat per una elit indoària emigrant (una part molt reduïda de la població) i encara que aquesta teoria ha estat posada en dubte per Gernot Wilhelm (1982) els elements principals que la fan molt probable romanen vigents: les influències culturals més rellevants que podrien tenir origen indoari eren la cremació dels morts i la introducció del cavall i el carro en les batalles, situació similar a la del nord de l'Índia a la mateixa època; l'aristocràcia hauria abandonat la seva pròpia llengua i adoptat la dels seus súbdits, però haurien conservat els seus noms personals indoaris, els déus vèdics i algunes paraules tècniques referides a l'entrenament dels cavalls que apareixen a les inscripcions; al regne de Mittani, entre els anys 1550 aC i 1270 aC, els reis porten noms indoaris, i l'exèrcit tenia un temible cos d'elit, els maryanni (joves guerrers) equivalent al sànscrit marya. De totes maneres, la població tenia una llengua comuna, l'hurrita, i una coherència cultural amb una pauta coherent de tradicions religioses, que van deixar marca a tots els territoris on s'havien assentat, fins i tot quan la seva influència política i militar ja havia desaparegut.
En algun moment durant l'època de Mari als primers segles del segon mil·lenni es van estendre en totes direccions, ja que eren un grup nombrós, però dins dels mateixos estats hurrites sovint eren minoritaris (excepte a la vall del Khabur i al regne d'Arrapha). El seu rastre ètnic es pot seguir per la presència de noms d'origen hurrita a Mesopotàmia, Hatti i altres llocs, que comencen sobre l'any 2400 aC i augmenten progressivament. Amb el temps van anar poblant les terres del riu Khabur i fins a les muntanyes de Zagros.
Potser cap a l'any 1000 aC ja havien estat assimilats per altres pobles.